MAGIC BOX uvádí
SÓLOKAPR
Netruchlete. Joe Strombel svůj život naplnil.
Byl to novinář, který své profesi dělal čest.
Ať padaly bomby či zuřily politické skandály,
ať mu hrozily velké firmy či drobní podvodníčci,
Joe nedbal nebezpečí a šel za svou reportáží. Většinou uspěl.
Tou aférou s princem Charlesem si znepřátelil královskou rodinu.
- Jen s Dianou se kamarádil dál. - S ženskýma to uměl.
Začínal jako policejní reportér. A byl dobrej. Nejlepší.
V Afghánistánu nás málem odpráskl Tálibán.
Joe samozřejmě někoho podmáznul.
- Z vlastních peněz určitě ne. - Zacvakla to redakce.
Museli jsme si vzít burky. A psali jsme dál.
- Všichni ho měli rádi. - Až na rozvědku.
- Předběhl je. - Až na Nixona!
Joe, bez tebe to nebude ono.
Na Joea Strombela!
Kam míříme?
Tohle ti nic neříká?
Neodpovídá. Zkusila jsem to.
- Joe Strombel, koronární trombóza. - Jane Cooková.
- Co děláte? - Reportéra. A vy?
Jsem... Byla jsem sekretářka Petera Lymana. Syna toho lorda.
- Pozoruhodný mladík. - Znal jste ho? - Z doslechu.
Bude z něj politik.
- Jak jste umřela? - Asi mě otrávili.
Asi? Jak to?
Téměř jsem potvrdila strašlivé podezření.
A jaké?
Že Peter Lyman je sériový vrah. Tarotový zabiják.
- Cože? - Znáte ten případ? - Psal jsem o něm.
Peter Lyman? Ten pohledný a bezúhonný občan?
Při poslední vraždě se našla stopa.
Manžetový knoflíček. Starožitný.
Art Deco. Peter takové knoflíčky měl.
Svět je přece samá náhoda.
Všimla jsem si, že Peter má jen jeden. Ten druhý ztratil.
Lákavá myšlenka! Nahlásila jste to policii?
Zavolala jsem svému právníkovi, aby mi poradil.
V telefonu jsem zaslechla klapnutí. Někdo poslouchal.
A po svačině jsem zničehonic zemřela.
To je podezřelé.
Peter Lyman! Jestli je Tarotový zabiják, to by byla bomba!
- Vím, že reportér to ocení. - Sólokapr! A mám ho první!
Jenže my jsme na poslední cestě.
Pane Tinsley!
- Sondra Pranská. - Kdo?
Studuju novinařinu. Žádala jsem vás o rozhovor.
Tedy vaši sekretářku... Vy režiséři toho máte moc.
Zrovna jsem v Londýně, tak jsem přišla. Mám od vás dopis...
- Teď něco mám. - Tady je! Jsem tak ráda.
V Rochesteru jste oblíbený. Je tam zima, chodí se do kina...
- Aspoň pár otázek? - Ale bude to rychlovka.
Píšu o kultuře, ale chystám se na seriózní témata.
Jak "seriózní"?
Zajímá vás to? Měla jsem být zubní hygienistka jako sestra.
Zubů a dásní si ovšem vážím, hlavně dásní.
- Naši jsou ortodontisti. - Jste tu na prázdninách?
Ano. Přátelím se s nóbl rodinou.
Známe se z Palm Beach. Kamarádím se s Vivian, vnučkou.
- Ještě? - Díky.
Vyspala jsem se s ním, a interview neudělala.
A jaký to bylo?
Byla jsem našrot a pak mu volali, že má jet do Thajska.
Bude točit místo Richardse.
Ve škole jsem vykládala, že ten rozhovor udělám!
Byla jsi nervózní, opilá, a on je okouzlující génius.
Jsi sexy. Pozor na interview v hotelech!
S Tinsleym bych si to taky rozdala!
Dala jsem ti čisté ručníky, Sondro. A ty si pospěš.
Měla jsem ho okouzlit jako Katharine Hepburnová!
Po obědě vezmeme brášku na představení.
A večer je párty. Poznáš skvělé lidi.
Zkazila jsi to, ale svět se nezboří.
Dámy a pánové, úžasný Splendini a jeho kouzla!
Jste neuvěřitelné publikum. Říkám to upřímně, z celého srdce.
V Londýně mě vždy srdečně vítají.
Jste báječní diváci, překrásní!
Na další experiment potřebuju dobrovolníka.
Je trochu nebezpečný, ne pro děti.
Potřebuju dospělou ženu, která nasadí život.
- Vystupujete poprvé? - Ano. - Nebojte se.
Nebuďte nervózní. Jak se jmenujete?
- Sondra Pranská. - Američanka jako já!
A odkudpak? Počkejte, určitě to uhodnu!
- Z Alabamy? - Skoro. Z Brooklynu.
Jako já. Má v sobě tolik lásky!
Říkám to upřímně. Své rase děláte čest.
- A co děláte, Sondro? - Studuju.
A copak? Poznám, na co se hodíte.
Zubní hygienistka?
- Ne, studuju žurnalistiku. - Žurnalistiku...
- Už vás někdo odhmotnil? - Ne.
Nebojte, jen vám rozštěpím molekuly.
- Zrovna jsem jedla. - Jedla! Na humor jsem tu já.
Vstupte do skříňky. Je to bezbolestné. Zase vás složím.
- Nelechtejte mě. - To jim zopakujte!
Povězte jim, co jste mi řekla!
"Nelechtejte mě." Má fantastický smysl pro humor!
Mít ho víc lidí, svět nebude v tomhle stavu. Vážně.
Vstupte, Sondro.
Protřepu molekuly slečny Sondry Mandelbaumové.
- Pranské. - Svátky slavíte stejné.
Do skříňky! Nebojte se.
- Jste novinářka? - Co tu děláte?
Zaměřil jsem se na novinářské vibrace.
Připravená, Sondro?
Jsem Joe Strombel. Mám sólokapra o Tarotovém zabijákovi.
Slavní lidé, vraždy, prostitutky...
Rozhýbu molekuly!
Jste novinářka. Je to bomba. Peter Lyman...
Pojďte, Sondro. Už je konec.
Omráčilo ji to. Není zvyklá...
Molekuly jsou v pohodě? Nic vám nechybí?
Hezky si hačněte.
Tak běžte. Zatleskáme jí.
"Tarotové karty"
"Po roce usmrtil Tarotový zabiják desátou oběť"
"Zemřel významný novinář Joe Strombel"
To modré světlo nechci. Jdou z něj negativní vibrace.
- Je tu nějaká slečna. - Mandelbaumová! Školní časopis.
Pranská. Když jsem byla v té skříňce...
Žaloba? Bolí vás hlava? Máte závratě?
- V té čínské skříňce... - V odhmotňovači.
Zhmotnil se tam duch. Opravdu, pane Splendini.
Sidney Waterman. Ta exotika je charisma pro křupany.
Měla jsem ho za vašeho pomocníka.
Žádné nemám. Chtějí pojištění.
Byl to Joe Strombel, ze záhrobí. Novinář jako já.
Spojily se naše vibrace. To jsem se dovtípila.
Laskavě se dovtipujte jinde, mám napilno.
Na Googlu Strombel je. Umřel. Chci do skříňky.
Protřepu vám molekuly...
Řekněte mi, co se děje. Molekuly víří...
Pane Strombele! Joe! Tady Sondra Pranská. Novinářka.
Chtěl jste někoho zkušenějšího. Doženu to snaživostí.
Ztrácím trpělivost. Je tam někdo?
Zatím ne.
Tak končíme. Nemluvte o tom, vezmou vám řidičák.
- Nechápu to. - A co taky?
Je to překližka. Věříte na duchy?
To, co kouříte, nevozte přes hranice.
Jste moc milá, se vší úctou...
- Sondro! - Pane Strombele!
Poslouchejte mě. Je to velký téma.
- Máte propisku? - Mám jen chvilku.
Peter Lyman, syn lorda, vážený obchodník.
Ten bohatý krasavec je zřejmě Tarotový zabiják. Pište!
Zavraždil tucet krátkovlasých brunetek, prostitutek.
Bude to největší senzace od Jacka Rozparovače.
Rozparovač s "R"?
Neví se, kdy zabije příště. Zemřou další ženy.
- Musíme to nahlásit policii! - To jste reportérka?
Je to úctyhodný milionář. K obvinění potřebujete důkaz.
Jak v něm vzbudíte podezření, bude ještě nebezpečnější.
Možná otrávil sekretářku, která tušila pravdu.
Uveřejněte to první, ale nejprve to ověřte!
Takže jisté to není?
Mám čuch, o jakým novináři sní. Zatím to nikdo neví.
Já bych ověřil fakta a rozseknul to, být naživu!
Věřte mi, stává se to jednou za život. Nezvorejte to.
A pozor, jde o život. Možná váš.
Už musím jít...
- Já končím. - Pomozte mi.
- Jsem kouzelník. Dělám triky. - Je to senzační téma!
Pro školní časopis! Podělte se.
Ne, najdu fakta, a pak tu reportáž prodám.
Ještě začněte pít kafe a kouřit jak novináři ve filmu!
Musíme jednat! Může zase zabít!
No právě. Zavoláme na policii.
- A co jim řeknu? - Že Peter Lyman je sériový vrah.
- A až se zeptají na zdroj? - Tak ho řeknete.
Vysvětlíte... Povíte jim...
Odkud to jako víte?
- Neříkejte nic. Zavřou vás. - No právě.
Mám říct, že to mám od mrtvoly?
To pro mě není. Dělám bar micve a oslavy pro děti.
Kdo je ten Peter Lyman? Jak se seznámíme? Kde ho najdeme?
- Co tady? Ani nevíme, jak vypadá. - Fotka na internetu byla rozmazaná.
A co s ním? Co na něm uvidíme? Leda by zaškrtil kolemjdoucí.
- Nevím. Improvizuju. - Měl bych doma cvičit kouzla.
Aspoň zažiješ vzrušení.
Pro mě je vzrušení večeře bez pálení žáhy.
Máš rodinu?
Manželka mě nechala. Věřila bys tomu?
- Asi jo... - Prý jsem nezralý a nedospělý.
Zpražil bych ji. Zvedl jsem ruku, ale nevyvolala mě.
Sidney, to je on!
- Budeme ho sledovat. - Nač? - Kvůli stopám. Tímhle začneme.
- To není dobrý nápad. - Je!
Pojď!
Pozor!
Na nic nesahej. Něco rozbiješ, a do smrti budeš mýt nádobí.
Viděli jsme ho, můžeme jít.
Jerry! Jerry je náš chiropraktik.
- Tak se špehuje? Nebyl to on! - Fotka byla rozmazaná.
Žij blaze, vážně. Ale beze mě.
Unavuje mě to, nudí, jdu domů. Rád si od tebe něco přečtu.
Sydney!
- Zamiluješ si mě. - Jak to?
- Peter plave v Guvernérském klubu. - Co to je?
Můj táta je tam členem a členové si tam zvou hosty.
- Můžu někoho vzít? - Táta to zařídí. Na kdy?
Prosím?
- Pozvali nás Fultonovi. - Jdeme se vymáchat.
- Jistě. Bazén je dole. - Je tu dnes Peter Lyman?
- Přišel před chvílí. - A plavky má jaké barvy?
Abychom ladili.
- Plaveš? - Ne. Že se ptáš!
- Je to nejzdravější pohyb. - Ale mně ve vodě uplavou brejle.
To bude on.
- Nepoplavu za chiropraktikem! - Hezkej chlap.
Jestli on je vrah, tak já hraju za Jets.
- Jak se seznámíme? - Tady mají třídní systém.
On je aristokrat, my poddaní. Takže jsme lůza.
Jediná šance. Je sám.
Jsi hezká, zaujmeš ho. Obzvlášť jestli je úchyl.
Nemůžu ho jen tak oslovit. Budu mu podezřelá...
- Top se! - Cože?
Top se. Já půjdu na kafe. Chytne tě křeč. Plácej se...
Jdi na to...
Musí tě zachránit. Jestli ne, vyrozumím tvoje rodiče.
Pomoc!
Už je to dobré.
- Nezlobte se. - A jsme tady.
Děkuju vám.
Děkuju. Nezlobte se.
Neumím moc plavat.
- Chytla mě křeč. - Natáhněte nohu.
Děkuju.
Před plaváním se protáhněte.
Děkuju vám. Už jsem dlouho neplavala.
Vidím vás prvně. Jste nová členka?
- Pozvali mě Fultonovi. - Jack je sympaťák.
- Já jsem Peter Lyman. - Sond...
Jade Spenceová. Jade Julliard Spenceová.
- Hezké jméno. - Díky. Spenceovi z Palm Beach.
- Máte tu lodní přepravní firmu? - Ne.
Táta dělá do stříbra, zlata a vrtů. Ropných.
- Co děláte v Londýně? - Jsem na návštěvě u přátel.
A co děláte, Jade?
- Jsem herečka. - Vážně?
Mám hrát Desirée v Tinsleyho novém filmu.
- Krásná jste na to dost. - Díky.
Otec v neděli pořádá zahradní slavnost. Přijďte.
Rád vás provedu anglickou krajinou.
To je fantastické. Můžu vzít otce?
- Otce? - Tamhle zrovna jde.
Slyšel jsem, jak se topíš. Dopil jsem čaj a přikvačil.
- Tati, Peter Lyman mě zachránil. - Tati?
Jistě, dítě! To děvče neumí plavat.
Jde ke dnu jak závaží. Rodině chybí vznášivost.
Těší mě, pane Spenci.
- Na shledanou v neděli. - Bude hon na lišku? - Ne, tati!
- Adresu nechám v recepci. - Pojď, dítě.
Co blázníš? Hon na lišku?
Tak se tu konverzuje. A díky za "otcovství"!
Jsem teď Jade Spenceová, takže jsi pan Spence.
Je to ošemetné. Nechce se mi do toho.
- Klameš pořád. Jsi kouzelník! - A chci jím zůstat!
Nechci, aby mě žalovali nebo zavřeli. On je VIP!
Je to velký téma. Strombel to říkal. Je to sólokapr.
Má mi radit flák ektoplazmy?
- Udělám na tom kariéru. - Piš do Školáka.
- Sólokapr počká. - Jdu to toho sama. Ty si kouzli.
Pomůžu ti, ale dáme hlavy dohromady.
Vždyť jsou obě dutý.
Chybí jen vodní příkop!
To bych si dal líbit...
- Tamhle je. Jsem Jade Spenceová. - Jaká Jade?
- Pane Spenci, Jade! - Ano, jsem pan Spence.
- Vypadáte úchvatně. - Díky. Je tu krásně.
Sídlo máme už čtyři sta let. Trochu nuda.
Prý chybí jen vodní příkop. To se jí povedlo!
Můj otec. To jsou ti američtí přátelé.
- Lorde Lymane... - Udělej pukrle.
- Lorda vidím poprvé! - A co tamten hrabě?
- Petere, proveď je. - Jistě. Chcete?
- Bude mi potěšením. - Nenadlábneme se nejdřív?
- Ne, tati. Porozhlédneme se. - Ovšem, robátko zlaté.
Dáme si drink a začneme uvnitř.
Tady často trávíme večery.
Anglický venkov! Elegantní, leč nenucený.
Vylepšili jste to tu. Úplně jako Trollope...
- Taky ho rád čtete? - Myslel jsem jednu známou.
- Ukážu vám vyhlídku. - Co vyvádíš?
- Pamatuj si, co vidíš! - Mám mnemotechnickou pomůcku.
Popelník vidím jako padesát popelníků křepčících v sukních.
Kam jdeš?
- Jeden ze salónů. - To je krása!
Můj pradědeček a jeho žena.
Jako teta Hillary v knihovně. Kurážná tetka. Sufražetka.
- Sklátil ji záškrt. Nebo kůrovec. - Pojď, tati.
- Překrásné. - Rybaříte? - Já ne. - Naučím vás to.
- Já ulovil pár biolososů. - Občas zajdu na ryby.
Jade, chodíte na koncerty? Sponzorujeme filharmonii.
Já hrával na housle. Mizerně. Mám sbírku nástrojů.
- Hrajete? Pořádáme koncerty. - Ano.
Hraju klasiky. Noela Cowarda, Shakespeara...
V dětství chodila na klavír, ale měla tlusté prstíky.
- A vy? - Já hraju na kazoo.
Strká se do pusy a bzučí.
Říkalo se mu židovská harfa, ale znáte Židy.
Náznak antisemitismu, a už posílají dopisy.
- Ráda se naučím rybařit. - Bude mi potěšením.
Sledujte mě. Dávejte dobrý pozor. Vyberte si kartu...
Dejte ji do kabelky.
- Jaká to byla? - Srdcová šestka.
- Tahle srdcová šestka? - Dala jsem ji do kabelky.
- Podívejte se na ni. - Úžasné!
Jste báječná. Říkám to upřímně. Jste skvělé publikum.
Se vší úctou, děláte čest své rase. Znamenitá skupinka.
Kdo jim stříhá keře? Pelichá mi keřový los.
- Jakou máte profesi? - Dělám do nemovitostí.
Vlastně do ropy! Sehnat pozemky je fuška, hlavně ty venku.
Na ten poker o víkendu zajdu.
V kartách se vyznáte. Můžeme vám věřit?
Povězte mi o sobě. Tenhle život neznám.
Co chcete vědět?
Co mi prozradíte. Své naděje, sny...
Jsem z lepší rodiny. Chtějí ze mě mít politika.
Baví mě pólo. A mám dostihové koně.
Stačí to zatím? A vaše naděje a sny?
Tanec, muzea, vařím čínu. Znáte dobré čínské restaurace?
- Taky mě zajímá New Age. - Co třeba?
Mystika. Astrologie, kameny, tarotové karty.
- Rozumíte jim? - Ani ne. Jsem spíš na vědu.
Na co se to díváte?
Máte nádhernou sklovinu.
Díky. Vezmu vás tančit. Tančím dobře.
- To bych ráda. - K něčemu se přiznám. - Jistě.
Miluju americký přízvuk. A taky jste velmi zábavná.
- Beru to jako kompliment. - Když máte ráda čínu,
má nová sekretářka vám pošle seznam čínských restaurací.
- Máte novou sekretářku? - Ano.
Ta předchozí náhle zemřela. Na krevní sraženinu.
Pitvali ji?
Takový morbidní námět! Ukážu vám krásy anglické zahrady.
- Neurazíte se? Něco vám povím. - Asi ne.
- Jste jiná než ženy, které znám. - To je doufám dobře.
- Pořád vás vidím v těch plavkách. - Líbily se vám? Jsou z výprodeje.
To je ono! Jste přímá a neformální po otci.
Tak fajn...
Také jste velmi smyslná žena, jak jistě víte.
- Jdete na to rychle. - Moc agresivně? Přestanu.
- Ne! Pěkně jste se rozjel. - Jste romantička?
Věříte v lásku na první pohled? Je to klišé...
Ale znáte ten blesk z čistého nebe?
Promiňte. Nesnáším čočky. Nerada si strkám prst do oka.
- Někdy zajdeme na čaj s mlíkem! - Rozhodně.
Asi tě uškrtím! A neříkej, žes mě "zplodil"!
- Zdůrazňuju, že jsem tvůj otec. - Je úžasnej, určitě nic neprovedl.
Sériový vrah nebude. Sotva zabil jednoho člověka.
- Půjdeme tančit. - Perfektní strategie.
Vetři se k němu jako hlodavec nebo šváb. Pak to rozebereme.
- Podívej, co mám. - Betty G. Co to je?
- Načmáral to. - On? - Sebral jsem mu ji z tašky.
- Blázníš? - Je to stopa. - Je to třeba teta, cestovka...
- Chceš se jít najíst? - Ne, díky.
- Peter volal, že se zdrží. - Tak začneme bez něj.
Končíte?
Omlouvám se. V kanceláři bylo rušno.
- Kdo vyhrává? - Pan Spence je dobrý hráč.
Můj první Reubens byl za výhru v pokeru.
- Rubensův obraz? - Tak se jmenuje sendvič.
Musím se napít.
Ptal se, jestli věřím v lásku na první pohled!
- Snad jsi řekla, že ano. - Máme různý původ.
- To se mu líbí. - A co ten tvůj článek o něm?
Sondro!
"Tarotový zabiják opět vraždil"
Brunetka Mary Thomsonová, uškrcená v 21:30.
U těla ležela tarotová karta viselce.
V kolik přišel Peter na poker?
Jestli měl čas škrtit? To ano.
Potlačím city a prozkoumám to.
Co tím chceš říct?
Známe rodinné sídlo, ale chci vidět jeho dům.
Tady to je.
- Máš to tu pěkné. - Díky.
- Pořádáš hodně večírků? - Ano.
Ale nejsem tak povrchní. Zvu politiky.
Jsi senzační.
Krásný obraz.
- Tuhle sošku znám z učebnic. - Henry Moore ji otci daroval.
- A tenhle je římský, nebo řecký? - Římský. Z druhého století.
Máš vkus. Oceníš mé poklady.
A jsme tady.
Moje hudební nástroje. Chrání je klimatizace.
- To je fantastické. - Rodina je sbírá léta.
Tyhle jsou od Guarneriho. A to jsou stradivárky.
- Hraješ na ně? - Kdepak. Ale půjčujeme je.
Ty staré nástroje... Je to romantické.
- Podíváme se nahoru? - Dobře.
- Jakpak se jmenujete? - Wendy Beamishová. - Potlesk!
Líbíte se mi. Vystupujete poprvé?
Líbíte se mi. Říkám to upřímně. Jste neuvěřitelná, se vší úctou.
- Už vás někdo odhmotnil? - Ne. - Oddělil vám molekuly?
Je nervózní! Nebude to bolet. Moc ne.
- Vstupte do odhmotňovače. Jde to? - Ano.
Jen klid. Cítíte odpařování molekul?
Ozvěte se mi!
Pamatujte si tato čísla. 16, 21, 12.
- Cože? - 16, 21, 12...
Šestnáct modrých koní... Jednadvacet tryskáčů...
A dvanáct trpaslíků... Točí se dokola...
Bylo to tak úžasné, jak jsem tušil.
Jsi krásná. A zamyšlená.
Nejsem zamyšlená. Jen zmatená.
Ženy po milování! To je vždycky složité.
- Tvá voda po holení hezky voní. - To je Yardley.
Používám ji od svých šestnácti. Jsem loajální.
- Ty brýle jsou sexy. I ty voníš. - Obyčejná voňavka.
- Kam jdeš? - Mám nápad.
Oslavíme to šampaňským.
Zůstaň přes noc. Dělám parádní vajíčka.
Zůstaň.
Moje matka.
- Atraktivní žena. - Krásná. Ale byly s ní potíže.
- Jak to? - Byla nevěrná.
- Zůstaneš? Uděláš mi radost. - Vážně nemůžu. - Proč ne?
- Otci není dobře. - Nic vážného?
Jen zub. Sedmička vlevo dole. Musím jít.
Zrovna odhmotňuju ženskou z Manchesteru...
Kde se tihle lidi berou? Vypadala jak Sedící Býk.
Šoupnu ji tam a nechám zmizet. Je pryč.
- A objeví se Strombel. - Cože?
Lidi tleskali jak diví. Mít ho denně!
- Co ti řekl? - Kombinaci k sejfu.
- Netuším k jakému. - Sejf jsem tam neviděla.
Pořídila jsi něco kromě případného těhotenství?
Jeho matka byla krátkovlasá bruneta.
Ale ne prostitutka?
Sydney! Byla aristokratka. Jak to uvažuješ?
Co se tak rozčiluješ? Hledám různé možnosti.
Mně se to nelíbí. Celá záležitost se mi hnusí.
- Chceš věřit v jeho nevinu. - Vadí to?
To musí být milovník! Chceš se na všechno vykašlat.
Co asi snídá za vločky?
Vlastně tu místnost s nástroji zavírá na kód!
- Ta kombinace! - Musím se tam dostat.
- Máš ta čísla? - Nevloupáme se tam. - Musíme!
Ne, je to lordův syn! Zavřou nás do Toweru a popraví!
Peter ti poslal květiny. Jsi Jade? Převzala jsem je.
- Jsem Jade Spenceová. - Co se děje?
Peter mě v sobotu zve na párty. Musím si koupit šaty.
- Uchvátila jsi ho. - Uchvátila ho Jade. - A kdo to je?
Rádoby investigativní reportérka, zamilovaná do objektu pátrání.
Myslete na libovolnou kartu...
- Byla to piková sedma? - Úžasné! Jak to děláte?
Je to koníček. Kvůli vrtům nestíhám cvičit.
- Máte krásnou dceru. - Znáte ji?
Jsme na ni pyšní. Překonala velký handicap.
Potíže s učením. Díky specialistům je skoro normální.
- Je okouzlující. - V jakém jste znamení? - Vodnář.
- A vyznání? - Jsem křesťanka. A vy?
Já byl na hebrejství a přešel jsem na narcismus.
Tati! Musím s tebou mluvit.
Chtěl jsem paní vytáhnout z nosu pár čtvrťáků.
- Hned. - Omluvte mě.
Nedělej ty pitomý triky! Jsi podnikatel.
Je to koníček zámožného kupce!
Jdi do hudebního pokoje. Zabavím Petera.
- Máš tu kombinaci? - V druhém saku.
- Musíš pro ni jít! - Sako je v čistírně.
Mám skromný šatník, ale mnemotechnickou pomůcku.
- Bavíte se dobře? - Náramně.
Jako u nás na maškarním. Já byl harlekýn, ona prasátko.
- Půjdeme vedle? - Nebo jsi neměla masku?
- Něco k pití? - Ne, díky.
Kolik to bylo... Osm... Osm modrých koní...
Deset trpaslíků. Ne, dvanáct tryskáčů...
Dobře se bavte...
Klid. Jak jen to bylo...
Osm pastýřek, tři slepičky... Ne...
Šestnáct... Jednadvacet tryskáčů, dvanáct trpaslíků. A je to!
Jen si odskočím.
Sidney!
- Jsi tam? - Jsem zamčený.
- Jak je ta kombinace? - Nějak si ji nevybavuju.
- Neviděl jste slečnu? - Šla dolů.
16 modrých koní, 21 tryskáčů a 12 trpaslíků. Točí se!
Našli by mě jako kostru až při prodeji domu.
- 16, 21, 12. To si nepamatuješ? - Mnemotechnika selhala.
- Co tu vlastně hledáme? - To nevím.
Nic nerozbij. Chytí nás a co pak...
Znáš ten sprostej vtip o hráči na lesní roh?
Sidney, polož ho!
Jsou tu jen nástroje. Pídíme se marně.
- Co je? - Slyšel jsi to? - Něco ano.
- Jdeme! - Ještě nás načapají.
Jade!
Hledal jsem tě. Hosté jsou na odchodu.
Prováděla jsem otce. Má rád anglické domy.
Máte úžasný sklep. Já taky. Bez vína, ale i bez hlodavců.
Dejte si něco k pití.
- Zůstaneš přes noc? - Nemůžu. Kvůli tátovi.
Řidič ho odveze. Nepustím tě...
Jade?
Jade.
Jsou čtyři ráno. Co děláš?
Nemůžu spát. Šla jsem si pro mlíko.
Můžu se na něco zeptat?
Co kdyby ses po prázdninách nevrátila domů?
- Jaký důkaz ještě chceš? - Co chceš říct policii?
Mít tarotové karty není zločin.
Přišel pozdě? Měl by alibi. Matka je sice brunetka...
Jestli nic neudělal, pochopí, že jsi podvodnice, a nechá tě.
K obvinění potřebujeme důkaz. Obzvlášť u lordova syna.
Můžeme ho označit anonymně.
Na policii volá cvoků! Řekneme Lyman, a oni hned zavěsí.
Chci to zveřejnit, ale nejprve ověřit, jak říkal Strombel.
Všechno nejlepší.
Děkuju.
- Jsi nějak zachmuřená. - Nejsem.
- Na narozeniny je mi smutno. - To chápu.
Ale jsme ještě mladí. Z dárků se můžeme těšit. Otevři to!
- Ten je krásný! - Líbí se ti? - Moc.
Dovolíš?
- To jsi neměl. - Chtěl jsem.
- Ty pláčeš? - Na to jsem moc drsná.
Při smutku se mi překrví nosní sliznice.
Nebuď smutná. Rád bych s tebou slavil, ale jedu pryč.
- Opravdu? - Musím něco zařídit.
- Oslavíme to pak. - Dobře.
Děkuju za krásný dárek. Budu na tebe myslet.
Ty máš narozeniny! Pozvu tě na úžasnou večeři.
Máš ráda McNuggety?
- A co ostrá indická jídla? - Ani nemám hlad.
Počkej, až zkusíš krevety v kyselině chlorovodíkové!
- Co je? Myslíš na Petera? - Třeba mě požádá o ruku.
Jsi z ortodoxní rodiny. Přijmou sériového vraha?
Drahý dáreček. Lymanovi jsou pracháči!
- Až moc extravagantní. - Musím taky sbalit milionáře.
Sondro, to je strašný!
Důkazy se hromadí. Různé drobnosti.
- Bože, zase vy! - Cítím lásku. Uprchl jsem.
Samé podružnosti. Shoda náhod.
- Není kouře bez ohně. - Můžete se mýlit, ne?
Tentokrát ne. Ale odpálit to ještě nejde.
Když ho osvobodí, už vám nikdo neuvěří.
Vy chcete, aby byl vinen. Byl by to váš poslední sólokapr!
- Už mizím. Sondro, nezklamte mě. - Zmizte nadobro!
Měla bych radši lidem leštit stoličky.
Ten chleba by mi stačil k večeři.
Přibrala bych po něm deset kilo.
Já mám místo aerobiku úzkost. Cvičí se mnou.
- Díky, žes mě pozval. - Jsi holt jako dcera.
- To je hezký. - Já děti nikdy nechtěl.
Vychováš je, trpíš, staráš se...
Pak vyrostou, a vyčtou ti Alzheimera.
- Chtěl bys žít v Londýně? - To ne. I když Londýn miluju.
Ale mluví tu jinak a řídí na nesprávné straně.
Pořád se děsím, že zahynu při autonehodě.
- Sidney! - Co je? - To je Peter!
- Měl odjet. - Tvrdil to. Pojď!
- Objednal jsem krevety. - Tak zaplať!
Zaplať? Má narozeniny...
- Pojď. - Třeba má bokovku. Má tě rád,
- ale jiná ho přitahuje sexuálně. - Díky!
- Kde má řidiče? - Dělá něco potají.
- Šel opačným směrem! - Pojďme už. Začíná pršet.
- On mi lhal! - Asi se za něco stydí.
Třeba se převlíká za ženskou. Nebo tančí ve folklórním souboru.
Určitě jsem pošetilá, že ho podezírám.
Ne všechno na světě je děsuplné. Jen skoro všechno.
- Z toho jídla je mi špatně. - Kobry ses ani nedotkla.
Pomoc! Uškrtili nějakou ženu!
- Pomoc! Uškrtili nějakou ženu! - Zavolejte policii! Vražda!
Máte telefon?
- Nebyl to Tarotový zabiják? - Nechal u ní tarotovou kartu!
"Další tarotová vražda"
Elizabeth Gibsonová, další bruneta.
- Měli jsme jít na policii. - Asi by nám neuvěřili.
- Svěříme se opravdovému novináři. - Jak "opravdovému"?
Živému. Vivianin táta má známého v Observeru.
Je to šokující příběh. Jisté důkazy máte.
Ale dám vám lekci z žurnalistiky.
- Tohle žádné noviny neotisknou. - Jak to?
Bylo by to nezodpovědné a pomlouvačné.
Máte jen lákavé spekulace.
Divoké teorie očerňující významného člověka, bez důkazu.
Matka sice byla bruneta, přišel pozdě na poker a lhal.
Ale kdo schovává tarotové karty pod lesním rohem?
Mít karty není zakázané.
U soudu se jen zesměšníte.
Zažaloval by vás i noviny. A vyhrál by.
- A co jít na policii? - Dokončím tu úmornou přednášku.
Vivianina tátu znám léta. Studujete prý novinařinu.
Svůj zdroj nechcete prozradit, máte bujnou fantazii.
A kdyby ten zdroj byl Joe Strombel?
Ten nebožtík?
Než umřel, dal tip studentce, místo aby po tom šel sám?
- Netvrdíme, že než umřel. - Cože?
Zjistil to, umřel a nestihl to.
Svěřil se vám? Netušil, že umře. To ne.
Joe Strombel by spolehlivý tip sledoval sám. I ze záhrobí.
Peter byl poblíž v době poslední vraždy.
Těšilo vás věřit, že jste na stopě.
Je na stopě! Je jak ohař. Může to prodat bulváru.
Poučil jsem vás o reportérství.
Svěřit tu věc bulváru by byla katastrofa.
Tarotového zabijáka dnes zatkli. A není to Peter Lyman.
- Cože? - Právě teď to tisknou všechny noviny.
Byl to nádeník Henry Banks.
Je paranoik. Vypověděl, co může vědět jen vrah.
Přiznal další dvě vraždy. DNA a otisky odpovídají.
Takže vám to sólokapra zhatilo.
Vrahem je Henry Banks, ne syn lorda Lymana.
- "Tarotový zabiják polapen" - Ne že bych nejásala...
- Toho Strombela zabiju! - Snad mi Peter odpustí. - Co?
Lež. Nejsem Jade, ale vlezlá podvodnice. Lhala jsem.
- On taky. Jste si kvit. - Jeho lež vedle mojí bledne.
Vezmi si ho jako Jade. Nemusíš být Sondra Pranská.
Nechci tě nadosmrti obdarovávat ke Dni otců.
Musím ti prozradit, že jsi adoptovaná.
V sirotčinci jsme chtěli postižené dítě...
Konečně. Sami celý víkend.
- Bude se ti tu snad líbit. - Je tu krásně.
- Musím se k něčemu přiznat. - Já také!
- Já první. - Ne, trápí mě to celý den.
Řekl jsem ti, že odjíždím. Lhal jsem.
- Já vím. - Jak to?
- Viděla jsem tě. - Viděla? - Šla jsem na večeři... - S otcem?
- Vlastně... - To je jedno.
Otcova firma fúzuje s jednou z Blízkého východu.
Je to citlivá záležitost. Neměli to vyčmuchat novináři.
Omlouvám se za tajnůstkářství.
To nic, jsem ráda. Jsou to privátní informace.
Tak ty jsi mě viděla. A já tak nesnáším lži!
Co je?
- Petere... - Ano, Jade?
- Petere... - Co jsi mi chtěla říct?
- Ať je to cokoli... - Nejsem Jade Spenceová.
Ne?
Jsem Sondra Pranská. Sid není můj otec,
ale Sidney Waterman, kouzelník.
Studuju novinařinu. Uvěřila jsem, že jsi Tarotový zabiják.
Já tě v tu dobu neznala.
Pochopila jsem, že to není pravda. A navíc už ho zatkli.
Zamilovala jsem se do tebe, a teď jsem všechno zkazila.
- Kdo ti to řekl? - Jeden novinář. Už nežije.
Chtěl posledního sólokapra. Promiň...
- Chápu, že se mnou končíš... - Slečno Pranská!
Nezlobím se na tebe, mě to nadchlo!
Že já bych mohl být tak dramatický padouch!
Něco tak komického! Musím to vyprávět v klubu.
- Petere, na něco se tě zeptám. - Na cokoli.
Proč jsi schoval tarotové karty v hudebním pokoji?
Jak o nich víš?
Byla jsem tak paranoidní. Vlezla jsem tam.
Jsou pro tebe. Viktoriánské. Zajímají tě přece.
- Ty jsi tak hodný! - Už na to nemysleme.
Vyzpovídali jsme se, žijme dál. Radši mi pověz o sobě.
Bude se mi to líbit, neboj. Vlezla jsi mi do pokoje...
Schovával se kvůli rodinné záležitosti.
Nevěřím mu. Je to lhář a vrah. Říkám to se vší úctou.
- Dítě, věř mi. - Neříkej mi tak.
Pamatuješ na tu mou stopu? Měla jsi mě za blázna.
- Za blázna jsem tě měla mockrát. - Pamatuješ si tohle?
- Betty G. - Ověřil jsem jména obětí.
Když jsme Petera sledovali, zemřela Elizabeth Gibsonová.
- No a? - Betty je zdrobnělina Elizabeth.
Sidney, nepřeháněj!
Co když chceš někoho zabít, a nedat se chytit?
- Nikdo se nechce dát chytit. - Chce se zbavit Betty Gibsonové.
Jiný vrah má osobitý styl. Tarotové karty.
- Nějaký maniak. - Peter koupí karty a schová je.
- Schová je pod lesní roh. - Už dost!
Třeba zabil jen Gibsonovou. Tak, aby zapadla do série.
- Banks se přiznal ke všem! - Je to šílenec. Blouzní.
A vytahuje se!
Policajti na něj hodí všechno. Léta nikoho nechytli.
- Peter by mouše neublížil. - A co mluvící mouše?
Proč by Peter zabil prostitutku?
Zkazila by mu životopis. Asi vede nechutný život.
Šílíš? Vydírá ho prostitutka? Co si dáváš do kakaa?
- Zničila by mu pověst! - Vezmi tu vodu ven.
Joe Strombel by s tebou nesouhlasil.
- I on se může mýlit. - Ne. Je to jasné vydírání.
Jsi cynik. A skleničku vidíš napůl prázdnou!
Napůl plnou, ale jedu! A vypiješ ho ty!
Nejsi reportér! Čaruješ s kapesníky!
Dělej si ty svoje triky!
- Řekl jste jí to? - Řekl. Jako by to napadlo mě.
- Mám pravdu. Ona mě nesnáší. - Taky mi dělá starosti.
Už se asi neuvidíme.
Jestli to je sólokapr, ona na něj přijde.
Smrt mockrát neošálíš. Došly mi finty.
Opatrujte ji. A zjistěte, jestli mu chybí karta.
Jsem reportér. Píšu o Elizabeth Gibsonové. Bydlela tu.
Neznala jsem ji. Nebylo ji moc vidět.
Vím, jak se živila. Ale nevím, jestli si je vodila sem.
Promiňte, jsem reportér.
Píšu o Elizabeth Gibsonové. Jestli o ní něco víte...
Pro jaké noviny?
Washington Post. Jsem přední reportér...
Viděla jste Všechny prezidentovy muže? Já jsem ten menší.
- Proč to zajímá Američany? - Je to velké téma.
Rubrika Volný čas uvádí místa, kam rozhodně nejezdit.
- Budu se revanšovat... - Tak jo. Betty jsem znala.
Drsňačka. Ale umřít si nezasloužila.
- Řekla jste "Betty"? - Tak se jí říkalo.
Znala jste její klienty?
Měla jich spoustu. Byla sexy. Z těch fotek to nepoznáte.
Roztomilá blondýnka. Po těch chlapi šílí.
Ale ty fotky...
Ostříhala se a obarvila. Asi kvůli klientovi.
- Měla nějaké stálé? - Jeden užíval jiný jméno.
Mladej pracháč. Říkal si Peter.
- Jak dál? - Peter Yardley.
Tady pan Spence. Sid Waterman Spence.
Kam jsem se dovolal?
Tady Peter Lyman. Jsme na venkově. Mohl jste přijet.
Sondra mi dala číslo. Můžu s ní mluvit?
Okamžik.
Ahoj, Sidney.
Mám fůru informací. Vyčmuchal jsem něco o té Elizabeth.
Říkalo se jí Betty!
Stýkala se s nějakým Peterem.
Určitě je to on!
To je nesmysl. Ten případ už neřeším.
Dává to smysl.
Jsi s velmi, velmi nebezpečným člověkem. Dvakrát "velmi"!
Kdybych ho podezřívala, nebyla bych do něj zamilovaná!
Jsem do něj blázen. Nebudu posedlá tvou konspirací!
Zabil ji. Má to vypadat jako tarotová vražda.
Zamotal ti hlavu.
Už o tom nechci mluvit. Chci si užít víkend!
Promluvíme si pak. Nech mě!
- Je Sidney v pořádku? - Ano.
- Ale není normální. - Jak to?
Až pak. Převlíknu se.
Prosím?
Dcera je na venkově s panem Lymanem.
Mám jí vyzvednout červený kašmírový svetr.
- Červený kašmírový? - Červený. Jako rajče.
- Hasičák. Rouge. Rudý. - Chápu. Podívám se po něm.
- Pane? - Omrknul jsem stradivárky.
Taky hraju. Prokofjeva, Bartóka, Hot Canary.
Kombinaci zná jen pan Lyman.
Svěřil mi ji, pro jistotu. Život je rozmarný.
Mrtvice, embolie, blesk... Jste moc milá, myslím to upřímně.
Skvělá žena a služebná, děláte čest své rase.
Svetr bude v jiné ložnici. Ona je trošku promiskuitní.
Zavolám vám. Zajdeme na oběd.
Pane Lymane, pan Spence byl v hudebním pokoji.
Cože?
Bylo to divné. Přišel pro svetr své dcery.
Dostal se k nástrojům. Asi byl opilý.
Díky, Margaret.
- Je všechno v pořádku? - Ano. Bude.
"Místo činu - Nevstupovat"
Tak ráda jsem tu s tebou. Pryč ode všeho.
Často si tu čtu nebo rybařím. Jsou tu pstruzi.
- Na co myslíš? - Opravdu to chceš vědět?
- Že je život ironický a tragický. - Proč?
Zachránil jsem tě před utonutím. Byla jsi kouzelná.
Kruh se uzavře. Musíš utonout.
Cože?
Sidney už jistě ví, že jsem Betty zabil. Jinak to nešlo.
Tajil jsem svou totožnost, ale vídali jsme se léta.
Zjistila, kdo jsem. Chtěla peníze. Dál to nešlo.
Celý život bych podřizoval jejím rozmarům.
Prostudoval jsem tarotový případ. Zbytek už víš.
Když mi něco uděláš, Sid to zjistí.
Ty zemřeš při nehodě na jezeře, Sidney večer.
O vašem vztahu nikdo neví. Nejste příbuzní.
Nebudou zkoumat smrt obskurního... Posloucháš mě?
Smrt obskurního kouzelníka, kterého já neznám.
Pomoc! Pomozte mi!
Je tu klid, že?
Výhoda soukromého jezera.
Nech mě!
Ano, policii.
Peter Lyman. Potřebuju policii. Na lymanském sídle.
Stala se strašná nehoda. Jedna žena utonula. Díky.
Asi už vědí, kde tělo je.
Je mi to líto, pane.
Když jsem ji viděl naposled...
Chtěla souznít s přírodou. Chtěla klid a mír.
- Nebyla v depresi? - Bože, to ne!
- Leda by mi to tajila. - Slyšel jste volání o pomoc?
Pouštěl jsem si hudbu. Taková ironie...
Zachránil jsem ji před utonutím. Neuměla moc plavat.
Haló?
V tom bazénu jsem chtěla upoutat pozornost.
Jsem bývalá kapitánka plaveckého družstva.
Lyman ztratil knoflíček
u prostitutky zavražděné Tarotovým zabijákem.
Potrpěl si na všelijaké ženštiny. Gibsonová ho bohužel vydírala.
Krásná investigativní reportáž.
Rádi ji otiskneme.
Joe Strombel mě naučil víc, než můžu vysvětlit.
A děkuju zesnulému Sidneymu Watermanovi, Splendinimu.
Bez něj bych to nedokázala.
Sidney, ať jsi kdekoli, nezapomenu na tebe.
Jak jste se sem dostal?
Nezvykl jsem si jezdit na nesprávné straně!
V USA bych byl zachránce a hrdina!
Tím mi Londýn vadí. Jinak má lepší divadla i indické restaurace.
- Čím jste se živil? - Jsem Splendini, kouzelník.
- Chcete vidět kouzlo? - Ano. - Máme na něj čas?
Celou věčnost.
Ukážu vám ho. Z celého srdce vám upřímně říkám,
i se vší úctou, že jste báječné publikum.
Cítím vaše sympatie. Smrt vás nesmí odradit.
Smrt není handicap. Já jako dítě koktal.
Chce to výdrž, a ono se to nějak vyvrbí.
Almo, vyberte si kartu. Jen do toho. Jste zlatá.
Pro MAGIC BOX vyrobila LS PRODUCTIONS Ripped by McLane titles.box.sk